Min far hed John Kinsella. Det er etirsk navn.
Han blev fødti North Dakota i 1896...
og kendte ingen storbyer...
før han kom tilbage fra Frankrig i 1918.
Han slog sig ned i Chicago, hvor hans humør helt afhang af White Sox.
Han gik ned, da de tabte mesterskabeti 1919...
og var sønderknust sommeren efter, da otte spillere...
blev anklaget for aftalt spil.
Han spillede selv i det små, men det blev aldrig til noget.
Han flyttede til Brooklyn i 1935...
blev gift med mor i 1938...
og var allerede en veteran på skibsværftet...
da jeg blev fødti 1952.
Jeg hedder Ray Kinsella.
Mor døde, da jeg var tre år, og far gjorde vel sit bedste.
Godnateventyrene blev afløst af historier om Babe Ruth, Lou Gehrig...
og den store Shoeless Joe Jackson.
Dengang var far Yankees-fan, så jeg heppede på Brooklyn Dodgers.
Men i 1958 flyttede Dodgers, så vi måtte finde andet at toppes om.
Og det gjorde vi.
Da der skulle vælges universitet...
tog jeg det, der lå længst væk fra vores hjem.
Det tog han megetilde op, hvilket vel også var meningen.
Officielt studerede jeg engelsk, men i virkeligheden studerede jeg 60'erne.
Jeg demonstrerede, røg pot...
jeg forsøgte at holde af sitar-musik, og jeg mødte Annie.
Det eneste vi havde til fælles var, at hun kom fra Iowa...
og jeg havde engang hørtom Iowa.
Efter universitetet tog vi til midtvesten...
og blev hos hendes familie så længe, vi kunne.
Næsten en hel eftermiddag.
Annie og jeg blev gifti juni 1974.
Far døde samme efterår.
Et par år senere blev Karin født.
Hun lugtede sært, men vi elskede hende.
Så fik Annie det skøre indfald, at jeg kunne overtales til at købe etlandbrug.
Jeg er 36 år, jeg elsker min familie, jeg elsker baseball...
og jeg er på nippet til at blive landmand.
Men indtil jeg hørte stemmen...
havde jeg aldrig gjort noget skørti mitliv.
SOLGT
Hvis du bygger den, kommer han.
- Annie, hvad var det? - Hvad for noget?
Den stemme lige nu. Hvad var det?
Vi hørte ikke noget.
Hvis du bygger den, kommer han.
- Det må du da have hørt! - Beklager.
Kom, vi skal spise.
Kom så, pusling.
Bliver der annonceret noget ude fra vejen?
Nej. Karin, vi skal spise!
- Unger med en radio? - Nej.
- Hører du virkelig stemmer? - Kun en.
Hvad sagde den?
"Hvis du bygger den, kommer han."
- Hvis du bygger hvad, kommer hvem? - Det sagde han ikke.
- Jeg kan ikke lide, når det sker. - Heller ikke jeg.
Hvis du bygger den, kommer han.
Bygge hvad? Hvad sker der?
Så, så, skat.
Jeg snakker bare med markerne.
En dag kom jeg gående hen ad gaden...
og jeg hørte en stemme sige:
"Godaften, hr. Dowd."
Jeg vendte mig om...
og der stod en to meter høj kanin og lænede sig op ad lygtepælen.
- Hvorfor gjorde du det? Det var sjovt. - Tro mig. Det var ikke sjovt.
Manden er jo syg. Meget syg.
Skat, hent din skoletaske. Kom så!
Jeg kører hende i dag. Jeg har et par ærinder inde i byen.
Fedt.
- Hvad hvis stemmen kommer imens? - Så tag imod en besked.
- Farvel. - Farvel.
Farvel.
Har du nogensinde...
Jeg har bare hørt, at nogle gange kan bønderne ude på marken...
De kan høre ting. Stemmer.
- Hører du stemmer? - Nej. Jeg har bare hørt, at bønderne kan.
Det kan jeg naturligvis ikke, så jeg tænkte, om jeg gjorde noget forkert.
Har du nogensinde hørt stemmer derude?
- Hvem hører stemmer? - Ray. Ude på marken.
Nej, jeg gør ej.
Jeg...
Lyde.
Den sørens traktor...
Jeg køber bare en god smøreolie. Så forsvinder det.
Tak for snakken.
Hvis du bygger den, kommer han.
Så er det nok! Hvem i al...
Hvem er du? Hvad vil du mig?
Den satan.
Hvis du bygger den, kommer han.
Hvis du bygger den...
kommer han.
Du tror ikke, det er en slags LSD-trip?
Jeg har aldrig taget LSD.
Det gør du måske en dag. Så er det et forhånds-trip.
Annie, der er mere.
Skat, hvorfor spiser du ikke lidt?
Jeg tror, jeg ved, hvad stemmen betyder.
Hvorfor synes jeg mon ikke så godt om det?
Jeg tror, det betyder, at hvis jeg bygger en baseballbane derude...
så kommer Shoeless Joe Jackson tilbage og spiller.
Er det for sjov?
Det er for sjov.
Jeg troede, min familie var tosset...
men det er dog det mest tossede, jeg har hørt.
Jeg ved, det er vanvittigt.
- Jamen, Shoeless Joe! - Han er død. Han døde i 1951.
- Han blev suspenderet, ikke? - Jo.
- Er han stadig død? - Så vidt jeg ved.
Vidste du, at Babe Ruth brugte hans teknik?
I så fald har jeg glemt det.
Efter sigende var han utrolig yndefuld og adræt.
Jeg ville faktisk gerne se ham spille igen...
lade ham spille og gøre skaden god igen.
Vent. Vent lige lidt.
- Vil du rent faktisk gøre det? - Nej.
Jeg har ingen gode grunde til at gøre det, men...
Jeg er 36. Jeg har en kone, et barn og et pantelån...
og jeg skræmmes ved tanken om at ende som min far.
Hvad har han med alt det at gøre?
Jeg tilgav ham aldrig, at han blev gammel.
Da han var så gammel, som jeg er nu...
var han en oldsag.
Han har sikkert haft drømme, men han gjorde aldrig noget ved dem.
Måske hørte han endda også stemmer...
men han lyttede i hvert fald ikke til dem.
Han gjorde aldrig noget som helst spontant i alle de år, jeg kendte ham.
Jeg er bange for, at det samme sker med mig...
og noget siger mig, at dette er min sidste chance...
for at gøre noget ved det.
Jeg vil bygge den bane.
Synes du, jeg er vanvittig?
Ja.
Men jeg synes også, at hvis du virkelig føler for det...
så skal du gøre det.
- Hvad fanden laver han? - Han pløjer marken op.
Hvorfor?
Ty Cobb kaldte ham den største left fielder nogensinde.
Han sagde, at hans handske tog livet af ethvert homerun.
- Kunne han slå? - Om han kunne slå?
Han var den tredjebedste batter nogensinde.
Hvorfor kaldtes han "Shoeless Joe"?
Mens han var amatør...
købte han nye pigge til sine sko og kom til skade.
I sjette omgang tog han dem af og spillede i sine sokker.
Spillerne drillede ham og kaldte ham "Shoeless Joe", og det hang ved.
Han går fallit.
Den skøre rad.
I 1919 lod hans hold Chicago White Sox...
mesterskabet fikse.
- Hvad betyder "fikse"? - At de tabte med vilje.
De blev betalt for det.
Undtagen Shoeless Joe.
Han tog imod pengene, men det er ikke bevist, at han gjorde noget...
for at tabe.
Hvordan forklarer du i så fald, at han skød lige så godt som normalt...
og ikke begik nogen fejl?
Det kan jeg ikke.
Tolv pletskud og mesterskabets eneste homerun...
og han skulle have forsøgt at tabe?
Det er latterligt.
Kommissæren for baseball suspenderede otte spillere...
deriblandt den store Shoeless Joe, for livstid.
Hvad er "suspendere"?
At de aldrig lod ham spille baseball mere.
Min far så ham vist flere år senere...
hvor han spillede under falsk navn i en bundliga i Carolina.
Han havde taget 20 kilo på og var lidt tung i det...
men han kunne stadig slå.
Min far sagde, at ingen kunne slå som Shoeless Joe.
Det er vist første gang, jeg har set dig smile...
når du snakker om din far.
Jeg har lige lavet noget, der ikke giver mening.
Derfor kan jeg lide det.
Er jeg helt fra forstanden?
Ikke helt.
Det er en god baseballbane, Ray.
Den er ret flot, ikke?
Tegn på noget?
Der vil snart ske noget derude.
Jeg kan mærke det.
Sorgerne er endnu ikke forbi for den kejthåndede kaster.
Den fjerde fuldtræffer i én omgang.
Far, hvad betyder "kejthåndet"?
Det betyder en, der kaster med venstre hånd.
- Hvor slemt ser det ud? - Tja.
I forhold til hvor meget jord der er tilbage at dyrke på, går det sikkert...
næsten lige op.
Vi har brugt alle sparepengene på banen.
- Far? - Vent lidt, Karin.
Hvad er det, du siger? Kan vi ikke beholde banen?
Den gør det svært at beholde gården.
- Far. - Lige om lidt, Karin!
Der står en mand ude på plænen.
Jeg sætter kaffe over. Tag du at gå udenfor.
Beklager.
Jeg tager et par lange slag.
Hej.
Ray Kinsella.
Joe Jackson.
Det er sikkert rart at spille igen.
At blive smidt ud af baseball...
var som at blive amputeret.
Det siges, at gamle mennesker vågner op...
og klør deres ben, som har været væk i over 50 år.
Også jeg.
Jeg har vågnet om natten...
med lugten af grønsvær i næsen...
med det kølige græs under fødderne...
der får én til at gyse.
Kan du kaste?
Ja.
Ikke dårligt.
- Mangler vi ikke en griber? - Ikke hvis du rammer pladen.
Ja.
Jeg kaster til Shoeless Joe Jackson.
Godt kastet.
Mon du kan ramme min skruebold?
- Det kan du godt. - Kast en lige her.
Ja, du rammer jo lavt.
Hvor jeg dog elskede det her.
Jeg havde gerne spillet for småpenge.
Det handlede om kampen, lydene, lugtene.
Har du nogensinde holdt en bold eller en handske op mod ansigtet?
Ja.
Jeg elskede at rejse med tog fra by til by.
Hotellerne, spytbakkerne i lobbyen...
messingsengene på værelserne.
Det handlede om publikum...
der stod på tæer, når bolden røg langt ud.
Jeg havde spillet gratis.
Det er min familie.
Hvorfor har du lys?
Det har alle stadioner nu til dags.
- Selv Wrigley Field. - Det er sværere at se bolden.
Ejerne fandt ud af, at mange flere har mulighed for at se aftenkampe.
Ejere.
Hr. Jackson, det er min hustru Annie og min datter Karin.
Goddag, frue.
Er du et spøgelse?
- Hun laver sjov. - Det gør ikke noget.
- Hvad mener du selv? - Du ser rigtig nok ud.
Så er jeg vel rigtig.
Vil du med indenfor?
Ellers tak, det kan jeg vist ikke.
Må jeg komme igen senere?
Ja. Jeg har lavet den til dig.
Der er nogle andre.
Vi var otte i alt. Det ville betyde meget for dem.
Selvfølgelig. De er alle velkomne.
Er dette paradis?
Nej.
Det er Iowa.
- Hvor skal han hen? - Det ved jeg ikke.
Vi beholder banen.
Det kan du lige tro.
- Du mister din gård. - Hvordan kan man miste så stor en gård?
- Engang fik han huset forlagt. - Men det dukkede op to dage senere.
Den dumme baseballbane bliver din ruin. Det ved alle.
Hvis du forsømmer dit lån, mister du alt.
Sælger du nu, giver vi dig en god pris.
- Nej, tak, Mark. - Nej.
Hvorfor insisterer du på at beholde det?
- Du har aldrig brudt dig om Iowa. - Det passer ikke.
Du har aldrig brudt dig om landbrug. Det passer. Du kender ikke til det.
Jeg ved meget om landbrug. Mere end du tror.
Hvorfor pløjede du så dine afgrøder op?
Hvad er afgrøder?
- Hold op. Det er sjovt. - "Hvad er afgrøder"?
- Far, kampen starter nu. - I må have os undskyldt.
Annie, jeg fatter ikke den fyr.
Jeg forsøger at redde ham, og han ser bare fjernsyn.
- Førhen var han da normal. - Ja.
Se Joes fødder.
En god mand i marken ved, hvilket slag der kommer.
Han kan se på battets vinkel, hvor bolden ryger hen.
- Blærerøv! - Ti stille, Gandil.
Hvis du havde løbet sådan mod Detroit, havde jeg vundet 20 kampe det år!
For søren da, Cicotte, det er 68 år siden. Drop det!
Hej! Vil I spille bold eller ej?
- Dumme muskelmand. - Jeg har da i det mindste muskler.
- Du har højst muskler. - Kom nu, narrøv! Kast!
Weaver, tal ordentligt.
- Undskyld, tøs! - Det gør ikke noget.
Mor og de andre går nu.
Nå, men, det var... Du ved. Tak, fordi I kom.
Tænk på, hvad jeg sagde. Jeg vil bare hjælpe.
Det ved jeg.
Jeg troede, I så en kamp.
Det er ikke helt en kamp. Det er mere træning.
De er kun otte. De kan ikke spille en rigtig kamp.
- Otte af hvem? - Dem.
- Hvem "dem"? - Dem dem.
- Kan du ikke se dem? - Karin, skat, hvad ser du?
- Baseball-mændene. - Baseball-mændene?
- Kan du se dem lige nu? - Ja, da.
Ser I dem virkelig ikke?
Det er ikke pænt at få andre til at føle sig dumme.
Mor, vent lidt.
Dee, vent. Kan du ikke se de mennesker?
Det er ikke sjovt, Annie.
De kunne ikke se det.
Det er meget interessant.
Ray, se her.
Jeg har ikke haft uniformen på i 68 år, men den passer perfekt.
Du må jo være i ret god form.
Lad os se, jeg døde i 1970.
Altså har jeg ikke røget en cigaret i 18 år.
- Du ryger ikke, vel? - Nej.
Karin! Ray! Aftensmad!
"Ray, aftensmad."
- Så er det godt. - Kom. Lad os tage et bad.
Vi ses.
Vi ses, drenge.
"Jeg smelter! Jeg smelter!"
Kom så, din dummerniks.
Det er så sejt.
- Let hans smerte. - Hvad?
Undskyld. Hvad? Jeg forstod ikke. Hvad?
Let hans smerte.
"Let hans smerte." Hvad hulen skal det betyde?
"Let hans smerte"? Hvilken smerte?
Hvis smerte?
Tusind tak.
Kom så, skat, gør dig klar. Vi skal til forældremøde efter maden.
De overvejer at forbyde bøger igen.
Nedbrydende bøger som Troldmanden fra Oz, Anne Franks Dagbog.
- Hvad er der sket? - Stemmen er tilbage.
Åh, Gud! Du skal vel ikke lave en baseballbane nu, vel?
Han sagde: "Let hans smerte."
- Let hvis smerte? - Det ville han ikke svare på.
- Shoeless Joes? - Det tror jeg ikke.
- En af de andre spillere? - Det tror jeg ikke.
Der er en tåget stemme derude, og den irriterer mig.
Jeg havde en sjov dag i dag. En god dag.
En godbid?
Og jeg mener, at den slags smuds ikke hører hjemme i vore skoler.
Den fascist. Jeg ville gerne lette hendes smerte.
Fru Kessinik, den bog, De taler om, er ikke smuds.
Mange kritikere regner den for at være en klassisk roman om 1960'erne.
- Det er pornografi! - Nej. Højesteret siger, det ikke er.
- Og forfatteren, hr. Mann... - Er syg!
Terence Mann har vundet Pulitzer-prisen.
Han regnes for sin tids største satireforfatter.
Men jeg synes, han er pervers! Sikkert også kommunist!
Hvad er der galt med de mennesker?
Terence Manns såkaldte romaner...
billiger løsagtighed, hedenskab...
raceblanding og mangel på respekt for højtstående officerer...
i den amerikanske hær.
Og derfor har anstændige skolebestyrelser...
i hele landet forbudt denne mands I-o-r-t...
siden 1969.
Terence Mann?
Ved I, hvorfor han holdt op med at skrive? Fordi han onanerer.
Undskyld, frue.
Terence Mann var en varm og blid fornuftens stemme...
i en tid fuld af galskab.
Han fandt på udtrykket: "Kærlighed, ikke krig."
Mens andre gik amok, talte han om kærlighed...
fred og forståelse.
Jeg elskede alle hans bøger, og jeg ville ønske, han havde skrevet flere.
Hvis De havde oplevet bare en smule af 1960'erne...
ville De måske have det ligesådan.
Jeg har oplevet 1960'erne.
Nej, De oplevede 1950'erne to gange og gik direkte til 1970'erne.
Annie, se her.
Deres mand har pløjet marken op og lavet en baseball-bane.
- Se, det var et intelligent svar. - Den nørd.
- Annie. - Skat, det skal nok gå.
I det mindste brænder han ikke bøger af, dit nazi-svin.
I det mindste er jeg ikke gift med områdets største fladpande.
Godt, Beulah, skal vi ordne det udenfor?
Ja!
Jeg har en bedre idé. Lad os stemme. Hvem stemmer på Eva Braun?
Hvem vil brænde bøger af?
Hvem vil spytte på Amerikas forfatning? Hvem?
Hvem stemmer for ytringsfriheden?
Hvem synes, frihed er en ret god ting?
Kom så! Op med hænderne!
Hvem synes, vi skal gå imod...
den form for censur, der fandtes under Stalin?
Godt. Sådan. Amerika, jeg elsker dig. Jeg er stolt af dig.
- Vi må af sted. - Vi må af sted.
Det her er skønt!
Jeg regnede det ud.
Var det skønt eller hvad?
- Jeg regnede det ud. - Det var som i 60'erne!
- Jeg regnede det ud. - Kom med ud, nazi-svin.
- Jeg ved, hvis smerte jeg skal lindre. - Hvad?
Jeg har lige bremset fascismens spredning i Amerika...
- Terence Mann. - Hvad med ham?
- Hans smerte. - Hvordan ved du det?
Det ved jeg bare.
Jeg havde jo ret, da jeg lavede banen, ikke?
- Jo. Hvad er hans smerte? - Ved det ikke.
- Hvordan skal du lindre den? - Ved det ikke.
Han er også min yndlingsforfatter...
men hvad har Terence Mann med baseball at gøre?
Hvor er Terence Mann nu da vi virkelig mangler ham?
Fem anholdt under protest ved NY Universitet
20 rygter om Amerikas største nulevende forfatter
Utroligt. I 70'erne konstaterer han, at folk er blevet...
enten for ekstreme eller ligeglade til at lytte.
Så han stopper, skriver i stedet digte om hvaler...
og giver sig så i kast med at lege med sin computer.
Ved du, hvad han laver nu?
Han laver interaktive programmer til børn.
De lærer børnene at løse deres konflikter på fredelig vis.
- Han er virkelig utrolig. - Hvad har det med baseball at gøre?
I april-udgaven af Jet magazine fra 1962...
kan man læse historien "Dette er ikke en drage".
Ikke hans bedste værk, men hovedpersonen hedder John Kinsella.
- Min far. - Wow.
Hvorfor "wow"?
Hvad skal jeg sige? Stort wow! Hvad har det med baseball at gøre?
Du kører.
Han gav sit sidste interview i 1973.
- Gæt, hvad det handler om. - En eller anden holdsport.
Han var vild med baseball. Hør her:
"Som lille havde jeg tit en drøm, hvor jeg spillede på Ebbets Field...
"med Jackie Robinson og Brooklyn Dodgers.
"Det skete selvsagt aldrig. Dodgers forlod Brooklyn.
"De rev Ebbets Field ned, men selv i dag har jeg den drøm."
Det er trist.
Den mand skrev sin generations bedste bøger.
Han var en pioner inden for ligestilling og fredsbevægelsen.
Han var på forsiden af Newsweek. Han kendte alle. Han udrettede alt muligt.
Han var med til at tegne sin tid. Han var venner med The Beatles.
Det var ikke nok. Han savnede baseball.
- Du godeste! - Hvad?
Som lille havde han et bat, han kaldte Rosebud.
- Giv mig den. - Undskyld.
Han har ikke været til en kamp siden 1958.
Så for at lindre hans smerte skal du tage med ham til en baseballkamp.
Ja.
Ray, det er mere vanvittigt end at bygge den bane.
Nej. Det er lidt underligt, men ikke så underligt som at bygge banen.
Fem-ti procent mere underligt.
Undskyld, men jeg kan ikke støtte din idé.
Vi har mildest talt store økonomiske problemer.
Du kan ikke tage til Boston, mens vi går fallit her.
Det her er noget helt nyt for os...
men vi har at gøre med naturens kræfter.
Og når de beder dig gøre et eller andet...
- bør man ikke diskutere småting. - Hvorfor skal du af sted?
Hvorfor kan stemmen ikke sende en anden? Hvad med Shirley MacLaine?
Har hun for travlt? Hvad har alt det med dig at gøre?
Det skal jeg have fundet ud af.
Vi er bagud med terminen.
Banen har ædt vores opsparing. Vi kan miste gården.
Jeg holder mig fra motellerne. Jeg sover i bilen og tigger om mad.
Nej. Det er for meget.
Jeg forstår, at du vil bevise over for dig selv og verden...
at du ender ikke som din far, men det har du allerede.
Du troede på magien. Og den kom. Er det ikke nok?
Det er mere end det. Jeg ved, det er vanvittigt...
men der er en anden årsag til, at jeg skal gøre det.
Aldrig har jeg følt noget så stærkt som dét. Der er en årsag.
Hvad? Så sig det.
Der vil ske noget under den kamp. Der sker noget på Fenway Park.
Jeg er nødt til at være der med Terence Mann og finde ud af det.
Er Fenway den med den store, grønne væg?
Ja.
I nat drømte jeg, at du var der med Terence Mann.
- Sad jeg ud for first base-området? - Ja.
Cirka halvvejen oppe?
- Ja. Med en hotdog. - Med en hotdog.
- Jeg drømte det samme. - Jeg hjælper dig med at pakke.
Hej, jeg hedder Ray Kinsella.
Hej. Nej.
Hej, jeg hedder Ray Kinsella. Det er en stor ære endelig at...
Hej, jeg hedder Ray Kinsella. Jeg er en stor fan.
Hej.
Hvordan går det, hr. Mann? Jeg kommer for at tage Dem med til...
Godt, narhoved, op med hænderne og ind i bilen.
Godt.
Han bor her omkring. Kender du ham?
Han er en stor, sort mand. Jeg er en ven.
Hvis han var din ven, ville han selv have fortalt dig vejen.
Sandt nok. Tak.
Jeg ved ikke, hvor han bor. Hold dig væk.
Jeg siger ikke noget. Gå væk.
To blokke henne, på højre side.
Det er den første dør, hvor der ikke er en kylling i vinduet.
Ingen kylling.
Hvem fanden er du?
Mit navn er Ray Kinsella.
- Er du hørehæmmet? - Hvis jeg bare kunne få et øjeblik.
Jeg kender ikke livets sandhed, og jeg har ingen svar til dig.
Jeg giver ikke interviews, og jeg ikke nogen offentlig person.
Jeg vil bare være alene, så pil af.
Vent! Vent!
Jeg har rejst 2500 km for at se Dem...
med risiko for at miste mit hjem og støde min kone fra mig.
Jeg beder kun om ét minut.
Et minut.
Jeg forstår, De vil have Deres privatliv i fred...
og jeg trænger mig kun på, fordi det er yderst vigtigt.
Herregud. Jeg involverer mig ikke i velgørenhed mere.
Det er ikke velgørenhed. Jeg beder hverken om penge eller støtte.
Forfriskende.
Engang skrev De: "Der kommer en tid...
"hvor alle de kosmiske låse falder i hak...
"og universet åbner sig et øjeblik...
"og viser, hvad der er muligt."
- Du godeste! - Hvad?
- Du er fra 60'erne. - Jo. Faktisk...
Ud!
Tilbage til 60'erne! Der er ikke plads til dig her i fremtiden.
Tag tilbage, mens du kan!
De har forandret Dem.
Ja, det har jeg vel. Hvad med det her? Kærlighed, fred, pot.
Og forsvind så herfra!
- Du får virkelig mit pis i kog. - Stop nu lige lidt.
Det skulle slet ikke være sådan.
- Hvad fanden er det? - En pistol, hvad tror du selv?
- Det er din finger. - Nej, en pistol.
- Lad mig se den. - Jeg viser Dem ikke min pistol.
Jeg gør Dem ikke noget. De skal bare komme med mig...
Hvad laver De?
Jeg banker dig med et koben, indtil du forsvinder.
Vent! Det kan De ikke.
Er der nogen regler? Nej. Ingen regler her.
De er pacifist!
Lort.
Tak.
Hvad så? Kidnapper du mig? Hvad drejer det sig om?
Jeg ville overtale Dem til at komme med mig.
Så du kidnapper mig altså?
De skal med til en baseballkamp.
Hvad?
I aften. Red Sox mod Oakland.
Hvorfor?
Der vil ske noget.
Jeg ved ikke hvad, men vi finder ud af det, når det sker.
Jeg hedder Ray Kinsella.
De brugte min fars navn til en person i en af Deres historier.
John Kinsella.
Du går regelmæssigt til psykolog, ikke sandt?
Det kan jeg godt forstå, at De tror, men nej.
Jeg sværger, at jeg er den mindst gale mand, jeg kender.
Hvorfor skal jeg så kidnappes for at se en baseballkamp?
- Må jeg sidde? - Værsgo. En kop kaffe?
Nej.
Småkager?
Nej.
Jeg læste et interview med Dem...
om at De drømte om at spille på Ebbets Field...
og hvor ked af det De blev, da de rev det ned.
Det sagde jeg ikke.
Ikke?
Det har aldrig strejfet mig.
Underligt.
Det hele er så underligt.
Hvorfor så gennemføre det?
Det er en lang historie.
Men en rigtig god historie. Jeg fortæller den på vejen.
- Jeg slipper ikke for dig, vel? - Nej.
Hvis du tager med til kampen, skal jeg aldrig besvære dig igen.
Ikke engang med et julekort.
Hvad laver du så i dag?
Lever, arbejder. Jeg har lært at lave mad.
Jeg går ture og ser på solnedgange.
Savner du ikke at være engageret?
Jeg var alt for engageret.
Det var mit et og alt.
Så blev King og Kennedy dræbt...
Nixon sad i to perioder...
og nu tror folk som dig, at jeg har det elendigt...
fordi jeg ikke er engageret mere. Men sådan er det ikke.
Jeg har for længst opbrugt min elendighed.
Jeg har ikke mere smerte til jer. Smerten er forkastet.
Så hvad vil du have?
At de skal holde op med at søge efter svar...
trygle mig om at tale igen, skrive igen, være en leder.
De skal tænke selv.
Og jeg vil have fred.
Nej, jeg mener, hvad vil du have at spise?
Hotdog og øl.
- To. - Syv dollars.
Okay, jeg forstår dig.
Du fortjener alt det privatliv, du vil have.
Men hvorfor ikke skrive?
Jeg har ikke udgivet noget i 17 år, og kugler som dig opsøger mig stadig.
Hvad ville der mon ske, hvis jeg pludselig udgav en ny bog?
Jeg ville aldrig få fred.
Stå distancen.
STATISTIK - 1 KAMP 0 SLAG
Hvad er der?
- Så du det ikke? - Så hvad?
Undskyld. Du var nok ikke påkrævet alligevel.
Hvad?
Vi går, når du vil.
Godt. Lad os gå.
Hvad er det, du fortier?
Jeg har allerede taget for meget af din tid.
Hvis bare jeg havde din lidenskab.
Godt nok fuldstændig på afveje, men stadig lidenskab.
Sådan havde jeg det også engang, men...
- Du fik en ny besked, ikke? - Du tror, jeg vanvittig.
Det tror jeg allerede. Hvad sagde den?
"Han har gjort nok. Lad ham være."
- Du så det. - Så hvad?
Du så det. New York Giants, 1922. Han spillede én kamp. Fik ingen skud.
- Du så det! - Hvad så jeg?
Chisholm, Minnesota.
Kun vi to så det. Hørte du også stemmen?
Indrøm det bare.
Den sagde, jeg skulle finde dig. Hørte du den?
"Stå distancen"?
- Ja. Ved du, hvad det betyder? - Ja.
Hvad?
At vi skal til Minnesota og finde Moonlight Graham.
- At vi skal... Vi? - Jeg må være forrykt.
- Hvad gør vi, når vi finder ham? - Hvordan skulle jeg vide det?
Rigtigt. Du har ret.
- Det her er for vildt. - Jeg fatter ikke, jeg gør det her.
Annie, ved du hvad? Jeg er sammen med Terence Mann.
Du godeste. Du har kidnappet ham.
Nej. Han kom frivilligt.
Jeg er ked af det, men jeg bliver et par dage til.
Vi skal til Minnesota.
Det er løgn. Hvad er der dér?
En gammel baseball-spiller. Jeg forklarer det senere.
- Hvordan går det med jer? - Fint.
Godt. Anne, jeg smutter nu, okay?
Giv Karin et knus fra mig, og jeg elsker dig.
I lige måde.
Men giv mig en forklaring en dag, okay?
Jeg skal prøve. Farvel.
Farvel.
Hvorfor fortalte du det ikke?
Du har ikke noget valg.
CHISHOLM 100 ÅR 1888 - 1988
En masse hedder Graham. Ingen Archibald. Ingen Moonlight.
Følg med.
Undskyld. Måske De kan hjælpe os.
Vi søger en gammel baseball-spiller, Archibald Graham.
- De mener Doc Graham. - Nej, hans kælenavn var "Moonlight".
- Det er dr. Graham. - Dr. Graham?
Hans baseball-karriere blev ikke til noget, så han tog en uddannelse.
Hans far var læge.
- Ved De, hvor han bor? - Vi vil ham ikke noget slemt.
Doc Graham er død. Han døde i 1972.
En legende dør
"Til tider havde børn ikke råd til briller eller mælk eller tøj.
"Men intet barn blev nogensinde nægtet disse ting...
"for der var altid dr. Graham.
"Uden at bryste sig af det lod han altid mælken...
"eller billetten til baseball-kampen finde vej til barnets lomme."
- Du har skrevet det. - Den dag han døde.
Må jeg se det?
- Du skriver godt. - I lige måde.
Der mangler noget.
Han lyder som en dejlig mand.
De fleste byer i Amerika har en som ham.
Hvorfor skal vi rejse gennem det halve land for at finde ham her...
seksten år efter hans død?
Der må være mere end det.
Hvad ellers?
Han havde altid en frakke på...
havde hvidt hår, og så gik han altid med paraply.
Hvorfor paraplyen?
Det var vist en vane, noget han holdt fast ved.
Han sagde altid, at han brugte den til at jage sine kvindelige beundrere væk med.
Fortæl lidt om hans kone.
Alicia.
Hun flyttede til South Carolina efter hans død.
Hun døde et par år senere.
Hun gik altid i blåt.
De handlende havde altid en blå hat i vinduet...
for hvis Doc kom forbi, ville han helt sikkert købe en.
Da de ryddede hans kontor...
fandt de kassevis af blå hatte...
som han ikke havde fået givet hende.
Det vidste du sikkert ikke.
Nej.
Ingen hor, ingen druk, ingen opium, ingen kvaksalveri.
Ingen horeunger, ingen pengefusk.
Du lyder skuffet.
Shoeless Joe havde et problem. Derfor havde han brug for dig.
Ham her har ikke brug for os.
Ved du, at du er meldt savnet?
Du godeste.
"Hans far, der bor i Baltimore, ringede til politiet, da hans...
"opkald ikke blev besvaret." Fordømt.
Jeg må hellere ringe.
- Skal jeg... - Tak.
Jeg går en tur. Jeg er snart tilbage.
Hvad skal jeg sige til ham?
FIRE ÅR TIL - GENVÆLG PRÆSIDENTEN
"Dette års"?
THE GODFATHER - PÅ DETTE ÅRS TOP TI
Dr. Graham?
Jeg hedder Ray Kinsella. Jeg er fra Iowa.
Er De Moonlight Graham?
Det har ingen kaldt mig i 50 år.
Jeg har rejst langt for at møde Dem.
Jeg kunne ikke sove i nat. Normalt sover jeg som et lille barn.
Jeg sagde til Alicia, at jeg gik en tur.
Må jeg gå med? Jeg vil gerne tale med Dem.
Lad os gå hen på mit kontor.
Hvad vil De tale med mig om?
Da De var i baseball-ligaen, spillede De kun én omgang i én kamp.
Hvad skete der med Dem?
Det var sæsonens sidste kamp.
Det var til sidst i kampen, vi førte stort.
Jeg havde været i klubben i tre uger, men havde ikke fået spilletid.
Pludselig peger John McGraw på mig med sin benede finger...
og siger: "Højre side."
Jeg sprang op fra sædet.
Jeg tog min handske og løb ud på banen.
Fik du lov til at kaste?
De slog ikke bolden længere end til infield.
Kampen sluttede. Sæsonen var forbi.
Jeg vidste, jeg røg på andetholdet.
Jeg kunne ikke klare tanken om et år mere i minor league.
Så jeg besluttede at droppe det.
- Sid ned. - Tak.
Hvordan føltes det?
Det var som at komme så tæt på ens drømme...
og så se dem passere forbi som et menneske i mængden.
Lige da tænker man ikke over det.
Vi opdager ikke vore vigtigste øjeblikke, når de sker.
Dengang tænkte jeg: "Nå, der bliver nok en dag."
Jeg forstod ikke, at det var den eneste dag.
Og nu vil jeg stille dig et spørgsmål.
Hvad er det ved en halv omgang, der kan få dig hertil fra Iowa...
og tale om det 50 år efter, det er sket?
Det vidste jeg ikke før nu...
men det er nok for at spørge dig, hvis du kunne gøre lige, hvad du ville...
hvis du fik et ønske opfyldt...
Og du er i stand til at opfylde det ønske?
Det ved jeg ikke. Jeg spørger bare.
Jeg kom jo aldrig til at slå i hovedligaen.
Jeg ville gerne have haft chancen, bare én gang...
for at nedstirre en kaster fra hovedligaen.
Nedstirre ham og så, lige når han tager tilløb, blinke.
Lade ham tro, at du ved noget, han ikke ved.
Det ville jeg ønske.
At skele op mod en himmel så blå, at det gør ondt at se på den.
At mærke den rislen i armen, når du rammer bolden.
At runde posterne, gøre en double til en triple...
og springe med næsen først til tredje post.
Slå armene om sækken.
Det ønsker jeg.
Er der nok magi derude under månen...
til at opfylde det ønske?
- Hvad ville du sige, hvis jeg sagde ja? - At jeg rent faktisk ville tro dig.
Der findes et sted, hvor den slags sker...
og hvis du vil, skal jeg vise dig det.
Det er mit mest særlige sted i verden.
Når først et sted har rørt én sådan, er vinden ikke længere så kold.
Du føler for det. Som om det var dit barn.
Jeg kan ikke tage herfra.
Det forstår jeg godt.
Men jeg tror virkelig, at det er meningen, du skal tage med os.
Nej.
Men dit ønske?
Det må forblive et ønske.
Jeg er født her, har levet her, jeg dør her, men jeg fortryder intet.
For 50 år siden, i fem minutter, var du så tæt på.
Ikke alle ville kunne klare at være så tæt på og ikke opleve det.
Det ville være en tragedie.
Hvis jeg kun havde været læge i fem minutter...
dét ville være en tragedie.
Jeg må hellere komme hjem. Alicia tror bare, jeg har fundet en anden.
Og han smilede.
Så tænkte jeg, det måske ikke var meningen, vi skulle tage ham med.
Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, hvorfor fanden vi skulle tage hertil.
Måske for at finde ud af, om en halvleg kan ændre alting.
- Gjorde den det? - For dem gjorde den.
Havde han skudt, var han måske blevet i sporten.
Jeg ved det ikke.
Din kone ringede før. Du skal ringe til hende i aften.
Jeg har det fint. Jeg er glad for at tale med dig.
Jeg har talt med banken...
og spurgt, om vi kunne springe et par afdrag over...
og de sagde, at de havde solgt gældsbeviset...
til Mark og hans partnere.
Godt. Så de ejer beviset nu.
Han siger, at hvis vi ikke sælger, så overtager de gården.
Vi har ikke penge til det.
Jeg skal først følge hr. Mann tilbage til Boston.
- Nej. - Vent lidt.
Jeg tager med til Iowa.
Vi kommer hjem.
Jeg kan ikke bakke ud nu. Jeg må se den bane.
Ikke alle kan se den. Måske kan du ikke.
Tag chancen.
Jeg har virkelig brug for god karma.
- Tak. Du var den første bil. - Hvor skal du hen?
- Hvor skal I hen? - Iowa.
Jeg kører bare med lidt. Jeg spiller baseball.
- Tag plads. - Godt.
Jeg leder efter et sted at spille.
Jeg har hørt, at de fleste byer har deres egne hold.
Og nogle steder får man endda et job...
så man kan spille om aftenen og i weekenden.
Du har heldet med dig. Det er sådan et sted, vi skal hen.
- Ray Kinsella. Det er Terence Mann. - Hej.
Jeg hedder Archie Graham.
Det er pudsigt det med, at de i byerne finder én et arbejde...
så man kan spille på deres hold. Det har man ikke set i årevis.
Min far gjorde det et stykke tid, men det var i 20'erne.
Hvad skete der med ham?
Han blev ikke til noget stort...
så han forsøgte at få sin søn til det i stedet.
Da jeg var 10 år, var baseball...
lige så morsomt for mig som at spise mine grøntsager.
Som 14-årig sagde jeg fra.
Det tror man jo ikke.
En amerikansk dreng der ikke gider kaste bold med sin far?
Hvorfor som 14-årig?
Da læste jeg Bådgyngeren af Terence Mann.
Du milde!
Jeg kastede aldrig med ham igen.
Sådan noget bliver jeg altid beskyldt for.
Det er ikke min fejl, du ikke gad spille med ham.
Det ved jeg godt.
Men da jeg var 17...
pakkede jeg mine ting, sagde noget grimt og skred.
Efter et stykke tid ville jeg hjem igen, men vidste ikke hvordan.
Men jeg kom dog til hans begravelse.
Hvad var det grimme, du sagde?
Til din far?
At jeg ikke havde respekt for en mand, der beundrede en kriminel.
Hvem beundrede han?
Shoeless Joe Jackson.
Du vidste, han ikke var kriminel. Hvorfor sagde du det så?
Jeg var 17.
Den gamle nar døde, før jeg kunne nå at undskylde det.
Før jeg kunne fortælle...
du ved.
Han mødte aldrig min kone.
Han så aldrig sit barnebarn.
Nu gør du bod for det.
Ja. Jeg kan ikke få ham tilbage.
Så kan du i det mindste få hans helt tilbage.
Nu ved jeg, hvad meningen med dem er.
Undtagen med mig.
- Far! - Karin, kom her.
Hej!
- Vi har savnet dig. Har du det godt? - Ja. Det er Terence Mann.
Terry.
- Velkommen. - Tak.
Hej, Terry.
Og den unge mand er... Det er Archie Graham.
- Archie. - Han skal øve med holdet.
Virkelig? Han kan gøre meget mere end dét.
Hvad skal det sige?
- Velkommen hjem. - Tak, Joe.
- Du godeste. - Hvad?
Det er Shoeless Joe Jackson!
Naturligvis. Troede du mig da ikke?
Jo, men... Du godeste.
- Hej, Annie. - Hej, Joe.
Rart at se dig. Terry, du skal hilse på Shoeless Joe Jackson.
- Det er en fornøjelse at møde Dem. - Fornøjelsen er min.
Jeg håber, det er i orden, men vi blev trætte af bare at øve...
så vi fik fat på et hold mere, så vi kunne spille rigtigt.
Det er i orden. Hvor kom de fra?
Hvor vi kom fra?
Du skulle bare vide, hvor mange der ville spille.
Vi måtte tvinge dem væk.
Det er "Smokey" Joe Wood og Mel Ott...
og Gil Hodges!
Ty Cobb ville spille.
Vi kunne ikke udstå den nar, mens han levede...
så vi bad ham skride!
- Er du Graham? - Ja.
Hvad laver du på sidelinjen? Skulle du ikke spille?
Jo.
- Så tag og varm op. - Ja.
Amatører.
Utroligt.
Ikke bare det.
Det er perfekt.
Inde!
Kom så, Graham!
Kom så, Archie!
Han ligner et spædbarn ved siden af dem.
Det er han også.
Kom så.
Pas på, knægt!
Lad ham ikke ryste dig. Fat mod!
Knuckles, hvorfor sigtede du efter knægten?
- Han blinkede ad mig. - Hold op med det.
Vær glad for, han ikke lavede en hurtigbold.
Lad os se den hurtigbold.
Forbi.
Tag nu lige og fald ned!
Dommer.
- Hvad med en advarsel? - Ja, da. Pas på, du ikke bliver slagtet.
Pause!
De første to var høje og snævre. Hvordan bliver den næste mon?
Enten lav eller lige i øret på mig.
Han vil ikke fylde første post med folk. Så regn med en lav og bred bold.
Godt.
Men tænk også på det med øret.
- Kom så, Archie! - Kom så!
Kom så, Arch. Bare en enkelt.
- Ja. - Den ligger dybt.
Kom så! Helt hjem!
- I hus! - Den satans...
Sådan, Arch! Sådan!
God dreng, Arch!
Så er der bølge!
- Hvad er det? - Hvad laver idioten?
- Lort! Tæsk ham. - Lad mig!
Du afbryder kampen, Mark.
Det er på tide at slippe fantasierne og komme ned på jorden.
- Det er ikke nogen fantasi. De er virkelige. - Hvem er virkelige?
Shoeless Joe Jackson, White Sox, dem alle.
- Mener du? - Nej. Han kan ikke se dem.
Hvem er det, Elvis?
Ray.
Faktisk er det Terence Mann.
Hvordan går det? Jeg er julemanden.
- Lad os få afsluttet det her. - Jeg sælger ikke.
Du har ingen penge. Du har 117 regninger!
Til efteråret har du ingen afgrøder at sælge.
Men med mit forslag kan du blive på jorden.
Far? Vi behøver ikke sælge gården.
- Du får lov at bo der gratis. - Hvad med holdet...
Ved du, hvor meget jorden er værd?
Ja. Ja.
1000 dollars per tønde land.
Vi har ikke råd til en baseball-bane på så frugtbar en jord.
Hør her. Vi bliver.
- Vi bliver. - Ray, du er fallit!
Du får mulighed for at beholde det, fordi jeg elsker min søster.
Mine partnere er ligeglade og er klar til at overtage stedet straks.
Far, vi behøver ikke sælge gården.
- Karin, hold nu op. - Vent lidt!
Der kommer folk til.
- Hvilke folk, skat? - Alle steder fra.
De tager bare på ferie.
Og så kommer de til Iowa City. De vil synes, det er kedeligt.
Så de betaler os. Køber en billet.
Du hører ikke på det, gør du?
- Jo. - Vent lidt.
Hvorfor skulle nogen betale penge for at komme hertil?
For at se kampene.
Det vil være ligesom, da de var små, for mange år siden.
De vil se kampen og huske på, hvordan det var.
- Hvad hulen taler hun om? - Der kommer folk.
Det er meget spændende...
men du har ikke råde til at betale det, du er bagud med.
Så du er nødt til at sælge.
Beklager, Ray. Vi har intet valg.
Der kommer folk, Ray.
De kommer til Iowa af årsager, de ikke selv forstår.
De dukker op i indkørslen uden helt at vide hvorfor.
De banker på din dør lige så uskyldigt som børn...
og længes efter fortiden.
"Ja, se jer bare omkring", vil du sige til dem.
"Kun 20 dollars per person."
De afleverer pengene uden at tænke over det.
For penge har de, og fred vil de have.
Ray! Skriv nu bare under.
Så sætter de sig på tilskuerrækken...
og sidder i skjorteærmer en dejlig eftermiddag.
De har reserveret pladser langs banen...
hvor de sad som børn og heppede på deres helte...
og de vil se kampen...
og de vil være som fortryllede.
Minderne vil være så levende...
at de aldrig forsvinder.
Når banken åbner i morgen, overtager de gården.
Der kommer folk, Ray.
Du er fallit, Ray. Sælg nu eller mist det hele.
Det eneste holdepunkt gennem årene har været baseball.
Amerika er blevet tromlet ned igen og igen.
Det er blevet slettet fra tavlen, skrevet igen og slettet igen.
Men baseball har altid været der.
Banen, kampen.
Det er en del af vores fortid, Ray.
Det minder os om alt, hvad der var godt...
og som kan blive godt igen.
Der kommer folk, Ray.
Der kommer helt sikkert folk.
Ray, du mister det hele.
Du bliver sat på gaden.
Kom nu, Ray.
Jeg sælger ikke.
Du er vanvittig!
Jeg kan ikke gøre det.
Ray, du har bygget en baseball-bane i ingenmandsland...
og du ser på ingenting.
Det passer ikke.
- Din datter har mistet forstanden. - Du rører hende ikke!
Karin?
- Er hun ok? - Jeg ved det ikke.
- Trækker hun vejret? - Skal jeg køre bilen frem?
Jeg ringer efter ambulancen.
- Annie, vent. - Hvad?
Vent lidt.
- Hvad er der sket? - Hun faldt.
- Hun er ved at kvæles. - Tag hende op.
Hold hende roligt.
Hun har fået pølsen i den gale hals.
Hun skal nok klare sig.
Hun er snart i fuld vigør igen.
Tak, Doc.
Tak i lige måde.
Du godeste. Du kan ikke vende om.
- Du kan ikke vende om. - Det går nok.
- Beklager. - Det går nok.
Jeg må hellere komme hjem...
inden Alicia tror, jeg har fundet en anden.
Hej, Doc.
Flot klaret, Doc.
Sådan, Doc.
Jeg vil savne dig.
Vind en kamp for mig, okay?
Hvornår er de spillere kommet?
Hej, grønskolling!
Du var god.
Du må ikke sælge, Ray. Du skal beholde gården.
Det har været en hård dag.
- Gå ind og få noget koldt at drikke. - Ja.
God idé.
Du må ikke sælge, Ray.
Vi stopper nu.
- Vi ses i morgen. - Okay.
Vil du med os?
- Mener du det? - Nej, ikke dig.
Ham.
- Ham? - Komme med jer?
- Derud? - Hvad er der derude?
Kom selv og se.
Vent lidt. Hvorfor ham? Jeg har bygget banen.
- I er her takket være mig. - Jeg er alene. Du har en familie.
Jeg vil vide, hvad der er.
- Jeg vil se det. - Men du er ikke inviteret.
"Ikke inviteret"? Hvad mener du med det?
Det er min mark. I er gæster på min mark.
Jeg har gjort alt, hvad jeg blev bedt om. Jeg forstod det ikke, men jeg gjorde det.
Og jeg har ikke bedt om noget til gengæld.
- Hvad prøver du at sige? - Hvad får jeg ud af det?
Derfor gjorde du det? For dig?
Du må hellere blive her, Ray.
Hvorfor?
Ray. Der er en grund til, at de valgte mig...
og en grund til, at de valgte dig og denne mark.
Jeg lavede et interview.
Hvad snakker du om?
Det om Ebbets Field, det som fik dig til at opsøge mig.
- Du løj for mig. - Du var ved at bortføre mig.
- Du løj for mig! - Du sagde, din finger var en pistol.
- Sandt nok. - Ray.
Hør her, Ray. Hør her.
Der er noget derude...
og hvis jeg tør gennemføre det...
sikke en historie, det bliver.
"Shoeless Joe Jackson kommer til Iowa."
- Vil du skrive om det? - Det kan du lige tro.
- Du vil skrive om det. - Ja, jeg vil.
Godt.
Skat, hvor skal han hen?
Terry er inviteret ud med de andre spillere.
- Hvordan har du det skat? - Jeg føler mig dum.
Du mener "udenfor"?
Ja.
Udenfor.
Langt ude.
Jeg vil have alle detaljer.
Pas godt på familien.
Vær forsigtig.
Farvel.
Hvad?
Hvad ler du ad, dit spøgelse?
"Hvis du bygger den...
"kommer han."
- Du godeste. - Hvad? Hvad er det?
Min far.
"Let smerten."
"Stå distancen."
Det var dig.
Nej, Ray. Det var dig.
Du godeste.
Jeg så ham først langt senere, da han var medtaget af livet.
Se på ham.
Han har hele livet foran sig, og han øjner mig slet ikke.
Hvad skal jeg sige til ham?
Hvad med at introducere ham for hans barnebarn?
Hej.
Jeg ville takke jer for, at I har lavet banen...
og lader os spille her.
Jeg er John Kinsella.
Jeg er Ray.
Min kone Annie.
Det er min datter Karin. Karin, det er...
Det er John.
Hej, John.
Hej, Karin.
Tag I to at snakke lidt.
Hvis alle de mennesker kommer, bliver der nok at lave.
Det var dejligt at møde dig.
Kom.
Du spiller godt.
Tak.
Det er dejligt her.
For mig...
Det er som en drøm, der er blevet til virkelighed.
Må jeg spørge om noget?
Er det her paradis?
Det er Iowa.
- Iowa? - Ja.
Jeg var sikker på, det var paradis.
Findes der et paradis?
Ja, da.
Det er dér, hvor drømme bliver til virkelighed.
Måske er det her paradis.
Godnat, Ray.
Godnat, John.
Hej! Far?
Skal vi spille lidt?
Det ville være dejligt.
Subtitles by SOFTITLER
Retail subrip by jeem.